Kolibri har träffat sekreteraren. Hans flörtande fick gensvar.
-Charma henne långsamt. -Vad fin!
-Det är äkta palisander. -Oj! Helt fantastiskt.
Jag har valt ett skrivbord åt herr Mayer.
Vi hör om Henrik Mayer fiser i Bryssel. Klart och tydligt!
-Hej, min sol! -Hej!
-Är inte det där Mayers skrivbord? -Han gav det till mig! Mår du bra?
-Varför har Thomas din bil? -Han lånar den.
Oroa dig inte så mycket.
Fantastisk precision.
-Nå...? -Den borde passa.
Hon kommer att bli så glad.
Linda... Tack för att du tänker på min dotter.
-Trevlig helg! -Tack detsamma.
Säg till mig om det kommer mer.
-God dag. -Hej.
Skit också!
-Skit också! -De kanske inte...
-Det kommer mer. -Roger, kom hit! Vad är det här?
-Jag hittade den på mattan. -Jag vet inte. En mikrofon?
-Det var kl. 14.12. -De hittade den.
Vad gör vi med Kolibri?
Ja...? Ja.
Stamm! Du har besök vid grinden.
Glöm inte general Edels presentation. Den ska vara klar till eftermiddag!
Linda...?
-Vad gör du här? -Jag saknade dig.
-Varför ringde du inte? -Då vore det ingen överraskning.
Det är sant... Kom!
-God morgon. Är det min fru? -Nej. Kom ihåg att hon fyller år.
Paul Debono från NATO. Det låter brådskande.
Varför påminner du mig alltid för sent?
Han svarar strax.
-Vad är det? -Inget. Jag är bara glad.
Förlåt. Jag är också glad.
-Lämnade du katterna hemma? -Ja, så att du slipper nysa.
-Ska vi ha picknick ikväll? -Picknick?
-Moritz...? -Yvonne!
-Trevligt att ses. -Vad gör du här?
Min mamma fyller år. Jag ville inte gå dit.
-Men jag tänkte på vad du sa. -Jag är Linda från Bryssel.
Devita... Jag menar Yvonne.
-Stannar du över helgen? -Ja.
-Jag måste gå. Ha så roligt! -Tack.
Henrich Böll och Petra talar, men Brandt är höjdpunkten.
-Willy Brandt? -Ja, men inte som politiker.
Det blir Tysklands största fredsmöte. Bara här i Bonn är vi 500 000.
-Och till vilken nytta? -Va...?
Inte ens Petra Kelly tror Pershing-missilerna kan förhindras.
-Hur ska hon övertala förbundsdagen? -Man enas mot en gemensam fiende.
Det var allt för idag. Vi ses på tisdag.
Om du vill uppnå nånting så måste du ha tålamod.
Jag har biobiljetter till "Historiens slut".
-Har den redan kommit ut? -Pressvisning.
-Vill du gå med mig? -Ja, det vill jag. Gärna.
Henrik, Paul har rätt. Säkerheten har brustit.
Vi har kollat upp alla städarna. Två är illegala, men inte spioner.
-Och din sekreterare? -Linda Seiler...?
-Vi kollade henne ingående. -Kalla in henne.
-Hon är bortrest i helgen. -Kalla tillbaka henne!
Wolfgang? Jag kommer imorgon för att se vad ni har att säga.
-Du har mitt fulla stöd. -Bra. Vi ses imorgon!
Jag måste gå. Jag måste verkligen gå.
-Jag måste. -Inte än.
Jag måste göra Edels presentation. Det går snabbt. Sen kommer jag.
-Jag är snart tillbaka. -Moritz!
-Skynda dig. -Ja.
Kan nån svara?
Hos familjen Edel. Hallå?
Det var tråkigt. Jag ska berätta det. Tack!
Det var fru Netz. Wolfgang måste jobba över i natt.
Grattis på födelsedagen.
Jag stötte på Moritz Stamm och hans flickvän i stan.
-Såg hon östtysk ut? -Inte igen!
Visste du att han hade flickvän, mamma?
Nej, men varför inte? Han är en attraktiv yngling.
-Det är säkert inget seriöst. -Undvik honom.
-Det är nåt med honom. -Sluta nu! Du var full.
Jag hörde vad han sa i telefon på er fest.
Jag vill inte ägna min födelsedag åt att ta hand om min fulla syster!
Och det ska komma ifrån dig! Du och ditt fina äktenskap.
Det här är ett korthus!
-Löjtnant Stamm är tillbaka. -Skicka in honom.
Kom in!
-Ja, generalen? -Stäng dörren.
-Vad kan jag göra? -Sätt dig.
Löjtnant Stamm.
Har du kontakt med Mayers sekreterare?
-Förlåt...? -Du vet den där natten i Bryssel.
-Vad hette hon? -Linda.
Linda Seiler. Imorgon får du svara på frågor om henne.
-Varför då? -Du låg väl med henne?
Om det är nåt jag borde veta så berätta det nu, Stamm.
Det finns inget att berätta.
Man hittade en bugg på NATO:s militäranalytiska kontor idag.
Vi har en läcka, Stamm. Vi måste hitta den.
Ja.
VÄRVA ELLER ELIMINERA LINDA
Hej! Är det nåt som är fel?
-Du skrämmer mig. -Nej, allt är bra.
-Ska vi ha picknick? -Jaha.
-Och? -Inget.
Stamms register är hemskt tråkigt. Han har aldrig ens kört mot rött.
-Kan vi ha missat nåt? -Jag dubbelkollade allt.
-Helt säker? -Jag sätter höger hand på det.
-Bra. Glöm att jag frågade. -Noggrannhet är viktigt.
Ett team från NATO kommer imorgon.
Besvara alla deras frågor. Och få fason på kasernen.
Ja, generalen.
Försöker du supa mig full?
Herregud! Det är så vackert.
-Vänta! -Va?
-Vänta! -Vad är det?
-Går det bra? -Jag orkar inte.
Herregud!
-Jösses, vad du är tung! -Va...? Va?!
Moritz...?
Moritz!
Moritz, du skrämmer mig.
Moritz, jag har kramp! Moritz...!
Moritz...!
Hjälp!
Jag har dig!
Det är bra nu. Ta djupa andetag. Andas!
Bara lugn. Djupa andetag!
Jag är här. Jag har dig. Ligg på rygg.
Du räddade livet på mig.
Linda...?
Skulle du rymma med mig om jag bad dig?
Självklart.
-Är det sant? -Jag älskar ju dig.
Jag älskar dig.
-Har det hänt nåt? -Ge mig nycklarna.
Vad är det med dig?
Du får inte låna bilen mer. Det är en ny repa här.
Vänta! Är du galen?
Vad är det för böcker i källaren? Du vet att de är förbjudna!
Vad då för böcker? Jag vet inte vad du pratar om.
Thomas, dra inte in Ingrid i det som du sysslar med.
Du får inte låna ut bilen mer.
Annett, inte nu igen. Vänta här.
-Du saknar Martin, inte sant? -Tänk om han aldrig kommer hem.
Han kommer hem. Tills dess ska du ha den här.
Ringen... Ringen är borta!
Blundar du?
Den tillhörde min mormor.
Betyder det att vi är förlovade?
-Visst är det galet? -Ja.
Men om vi ska vara tillsammans så måste jag anförtro dig nåt.
Okej...?
Jag vill inte ha hemligheter för dig. Aldrig nånsin.
Men du måste lova mig att aldrig berätta för nån annan.
Jag är officer i BND. Jag samlar in upplysningar om Östtyskland.
-Är du inte adjutant? -Det är jag också.
Men det är bara en täckmantel för mitt riktiga jobb i BND.
Oj!
Är du arg?
-Tänk att du är så spännande! -Vad menar du med det?
600-800 personer hade samlats för en fredlig demonstration.
-Wolfgang...? -Det är bara jag!
Paul Nitze är USA:s förhandlare i Genève.
-Fick du Renate i säng? -Mer eller mindre.
-Hon var så full. -Tack, gumman.
Vet du vad? Jag bäddar så att du kan sova här.
Nej, de gillar inte att vi är borta över natten.
Inte? Är du också med i armén? Vad är det där för människor?
-Det är ett kollektiv, mamma. -Men varför får du inte sova hemma?
Du måste vara försiktig.
-Alla är snälla där. -Jag menar just det.
-Du använder väl kondom? -Mamma!
-Jag hörde om den där nya sjukdomen. -Det är bara bögar som får den!
Lova att använda kondom så att du inte får det.
Seiler tog kontakt med mig i hotellbaren.
-Och sen träffades ni i Bryssel? -Det stämmer.
-Och...? Satte du på henne? -Vi var intima med varandra.
-Du ödslar ingen tid. -Det är 1983.
-Ja, ja. Tvingade du dig på henne? -Va...?
Nej. Fröken Seiler berättade i Bonn att det var slut med pojkvännen.
Hon ville nog bara testa nåt nytt. Jag var bara ett äventyr.
Vad berättade hon om sitt ex?
Inte mycket. Han krossade hennes hjärta.
-Vad hände efter natten i Bryssel? -Jag åkte tidigt på morgonen.
Vi talades vid över telefon en gång. Då hade pojkvännen ändrat sig.
-Är det allt? -Ja. Det finns inte mer att säga.
En fråga till. Pratade hon nånsin politik?
-Politik? -NATO, ekonomi...
-Nåt som i efterhand verkar konstigt? -Vi pratade inte så mycket.
Det enda vi pratade om var antikviteter.
-Antikviteter? -Seiler gillar art déco.
Hon hade ordnat ett nytt skrivbord till Henrik Mayers kontor.
Det var faktiskt lite konstigt.
Skrivbordet var till herr Mayer, men han gav det till Seiler.
Va? Menar ni att Henrik Mayer gav skrivbordet till Seiler?
Ja, och det kostade 420 000 franc.
-Det är 10 000 mark. -Jag kan räkna. Tack, Stamm.
-Var tillgänglig för följdfrågor. -Självklart.
Jag utgår, mina herrar.
Linda...? Var gör du?
-Varför sa du inget om läckan? -Va...? Hur känner du till det?
-Spela roll! Är det sant eller inte? -Ja, det är sant.
Det är Mayers kontor! Jag måste åka dit.
-Det har inget med dig att göra. -Självklart inte! Vad är det här?
-Det är hemligstämplat. -Inga hemligheter, sa du!
-Linda... -Berätta nu.
De hittade en bugg på ditt skrivbord. På Henrik Mayers kontor.
De tror att en spion satte den där. Men oroar dig inte. Jag har löst det.
Löst det? Hur då?
Jag berättade bara sanningen. Att Mayer gav skrivbordet till dig.
De tyckte att det var suspekt. Lyssna på mig.
På måndag berättar du om vår natt i Bryssel.
Men säg ingenting om att vi har träffats igen.
-Jag sa att du är med ditt ex. -Vilket ex?
Bara gör som jag säger. Då åker Mayer dit för det.
Du går fri.
-Vad sa du? -Du får pengar av BND.
Till dina skulder.
-Vad sa du om Mayer? -Han åker dit för det här.
Han är spionen. Inte du. Du blev bara utnyttjad.
Linda, du måste skydda dig själv.
Jag vet att det är hemskt, men när det är över så...
Allt kommer att bli bra. Då kan vi gifta oss.
-Och bo i ett fint hus i Pullach? -Ja, det också.
Vill du ha lite vatten?
-Moritz...? -Ja.
-Hur visste du att jag har skulder? -Du berättade det i Bryssel.
Linda...?
Linda!
Svara du. Jag måste ändå gå.
Tischbier, det gick inte. Jag har förlorat henne!
-Va? -Linda! Hon var här!
Jag lovade att ta hand om allt. Hon trodde mig. Sen stack hon bara.
-Det är kört! -Bara lugn och var tyst.
-Var är du? -I Daun.
-Har nån sett er? -Nej.
Gå tillbaka till kasernen. Bete dig som vanligt. Förstår du?
Fokusera nu, Moritz. Jag tar hand om det här.
Är det bra, eller? Du ser ut som du har fått en stroke.
Linda...!
Linda!
-Linda, det är jag! Lugn. -Hjälp mig!
Lugna ner dig. Det är jag. Jag ska inte göra dig illa.
Det är jag.
-Döda mig inte. Döda mig inte! -Jag ska inte göra dig illa.
Du har ingen aning.
-Jag var ihop med Henrik. -Va?
Trodde du att du var den ende? Vi älskade varandra.
Han stannade hos frun för dotterns skull.
-Varför sa du inget? -Det angick inte dig.
Men jag vet att Henrik inte är en spion. Vet du vad?
Västeuropa kan sova tryggt om natten tack vare honom.
Du buggade mitt skrivbord, Moritz. Är det ens ditt riktiga namn?
Du är spionen. Men inte för BND, utan för nåt östtyskt nätverk!
Visst har jag rätt?
Jag älskar dig ändå.
Jag älskar inte dig. Du är en lögnare.
Jävla kommunist!
Linda...!
Stanna! Snälla, stanna!
Linda, jag är här. Det blir bra. Jag har dig.
Du måste andas. Linda! Stanna hos mig!
Stanna här... Stanna här.
Gräv ner liket, Kolibri.
-De är så fina. Tack, gubben. -Förlåt för din födelsedag.
-Jag var upptagen. -Jaså?
-Wolfgang! -Vill du verkligen veta?
Vi planerar Tysklands största fredsdemonstration nånsin.
-Säger du det? -Det är bara början.
Fantastiskt. Har du en ledande roll i tramset?
Vad menar du?
Hela fredsrörelsen är bara skitpropaganda-
-som finansieras av kommunisterna.
-Vilken cyniker! -Nej, nu räcker det.
Jag jagar kommunister på kasernen.
Och min egen son hänger med kommunistsympatisörer.
Latmaskar som inte gör nånting. Jag förbjuder dig att träffa dem.
-Du kan inte förbjuda mig! -Sitt!
Wolfgang, skrik inte. Prata vanligt. Vi är faktiskt en familj.
-Sätt dig, Alexander. -Varför?
-Din mor vill det. -Lägg av!
Du skiter i vad jag tycker. Alla måste tycka som du!
Alla som inte håller med Reagan är fienden!
Det är alltid "vi" mot "dem". General Edel mot världen!
Och vad leder det till? Kärnvapenkrig!
-Du bara väntar på nedräkningen. -Tror du verkligen det?
-Det verkar så i alla fall. -Jag vill också ha fred.
Du vet inte hur det var när jag var barn.
Jag har gjort mitt allt för att göra Tyskland till ett bättre ställe.
För att vi ska kunna leva i fred.
Tänk efter nån gång! Vem är det för? Det är för dig!
För mig...? För mig?!
Är det vad du intalar dig själv?
För mig?! Det är befängt!
Genom att ställa ut atombomber som kan förstöra hela planeten?!
Och förgöra mänskligheten! För mig?!
Nej! Du gör det för att det är det enda du förstår dig på.
Du vet inget annat.
Allt är bara hierarki och våld! Det är det enda du förstår!
Jag ska bara säga en sak till. Du är en nazist precis som din far!
Ut med dig! Försvinn härifrån! Jag menar det. Ut ur mitt hus.
Du är inte välkommen här längre!
Förlåt mig.
God dag, herr Mayer.
Jag borde aldrig ha gått med på ett möte.
Jag ska fatta mig snabbt. Jag har ett erbjudande.
-Jobba för oss. -För er?
-Det är ett lukrativt erbjudande. -Aldrig! Jag dör hellre.
Det sa jag till min chef. Det här fick jag till svar.
Vad skulle NATO och din fru säga?
Ni kan berätta det för hela världen. Jag offrar äktenskap och karriär.
Men jag tänker inte offra mina ideal för att rädda mitt eget skinn.
Du låg med din sekreterare som råkade vara en spion.
Samma spion stal dina hemligheter...
...åt oss.
Text: Johanna Svensson www.sdimedia.com